FAMILIA DIN MANSFIELD PARK
"...tocmai când Eliza subtiliza elegant..."
"...o bancnotă de 50 de lire, din sertar în propria-i poșetă..."
"...am fost întrerupți brusc chiar de bătrânul MacDonald!"
"Am apelat la toate armele câștigătoare ale sexului nostru,
pentru a face ceea ce trebuia făcut."
"Sophia a țipat și a leșinat, iar eu am strigat înnebunită."
"În cele din urmă, ne-am revenit, am scăpat și am fugit la Londra."
"Am început să ne gândim să ne întoarcem la mamele noastre,"
"dar am auzit întâmplător..."
"...că muriseră de foame!"
Fanny!
La revedere, Susy.
Gândește-te la multe povești bune pentru mine și mănâncă mii de tarte.
Iar tu, micuțo, continuă să-ți perii părul, dar nu-l rupe tot.
Fanny, a ajuns.
Trezește-te. Ia-ți la revedere de la sora ta.
Scuze pentru întârziere. Grăbește-te.
La revedere! Haide, n-am toată ziua de pierdut.
La revedere! La revedere, mamă.
Transmite salutări surorii mele. Da, mamă.
Și îmi vei scrie ca să-mi spui când e timpul să mă întorc acasă?
Mamă?
Dați-i drumul!
La revedere! La revedere, Susy!
La revedere!
Bazat pe romanul "Mansfield Park" de Jane Austen, scrisorile și jurnalele timpurii
Auzi asta?
Încărcătură neagră, domnișoară.
Încărcătură neagră? Da. Sclavi.
Probabil vreun căpitan, ori vreun eroic doctor de vas....
...a adus acasă câțiva tuciurii, cadou pentru soție.
Dă-i drumul!
Stai!
E cineva?
Hei! E cinci dimineața.
O doamnă Norris, a aranjat ca fata aceasta să fie adusă aici.
E nepoata ei, sau cam așa ceva. Doamna Norris locuiește la casa parohială.
Mi s-a spus să o las la intrarea principală din Mansfield Park.
Atunci las-o.
Tu trebuie să fii mătușa Norris. Da, da...
Te-a adus cu două ore prea devreme.
Intră.
Ellis, adună copiii.
Acum, hai să te vedem.
E bine... sunt sigură că ai alte calități.
Sir Thomas, e aici. Micuța noastră povară.
Bună, Fanny. Bună, Sir Thomas.
Salutări din partea familiei mele. Mulțumesc. Cum a fost drumul?
Agreabil, domnule. N-aveam idee că Anglia e așa mare.
Dar ai mers, cât? 150 de kilometri?
Da, domnule. Impresionant. Într-adevăr.
Ei bine, cazeaz-o cu dumneata și cu domnul Norris, și vom prezenta copiii mai târziu.
Cu domnul Norris și cu mine?
Da... credeam... Nu, nu, nu.
E o neînțelegere, domnule.
Când am sugerat să luăm pe biata mea nepoată...
Vă rog, nu vă faceți probleme în ce mă privește.
Vorbește doar când ți se adresează cineva.
Ne scuzi puțin, domnișoară Price?
Bună dimineața. Sunt Maria Elizabeth Bertram.
Iar eu sunt Julia Frances Bertram. Încântată de cunoștință.
Încântată să vă cunosc.
Domnul Norris nu poate tolera gălăgia unui copil mai mult decât poate zbura!
Dar poate nu-i bine s-o ținem în casă cu băieții.
Dacă o crești împreună cu ei, deși e frumoasă ca un înger,
nu va fi mai mult decât o soră pentru ei.
Presupun că ai dreptate. Atunci, rămâne stabilit.
Maria, Julia, ascultați...
Trebuie să fim pregătiți pentru o ignoranță crasă,
unele opinii răutăcioase și o anumită vulgaritate în maniere.
Acestea nu-s greșeli de necorectat. Sper că nu-l va tachina pe Pug al meu.
Abia am convins-o pe Julia să-l lase în pace.
Dar voi, fetelor, nu trebuie să fiți arogante față de ea.
Ea nu e egala voastră.
Dar lucrul acesta nu trebuie să fie evident pentru ea.
E o chestiune de mare delicatețe. De mare delicatețe, da.
Sala de mese pe acolo. Cămările acolo. Pivnițele pe acolo...
Sper că nu te bosumfli repede. Mama ta avea obiceiul ăsta.
S-a măritat ca să scape familia de obligații.
Aceasta e aripa de vest.
Va fi reparată curând, dacă Tom va lăsa caii și zarurile!
Camera de biliard. Pentru bărbați, desigur.
Amintește-ți că există o măsură în toate lucrurile.
Da... chiar Tom l-a făcut.
Foarte modern... foarte modern.
Extraordinara bibliotecă a lui Sir Thomas. Haide, n-avem toată ziua la dispoziție.
Iar aici e biroul lui Sir Thomas.
Să nu-l deranjezi niciodată aici.
Poartă pe umeri mari responsabilități.
Acesta e sanctuarul său personal.
Camerele servitoarelor... Cele ale servitorilor, acolo jos.
Vei fi asistenta mea, înțelegi.
Iar aici, fosta cameră a copiilor și a guvernantei...
...e acum propria ta cameră!
Mă iertați... Da?
Cât timp ar urma să rămân aici?
Depinde, nu-i așa?
Dar dacă totul merge bine... definitiv.
"Dragă Susy, se pare că mama m-a dat de tot."
"Și nu mă pot aștepta decât la suferință, din tot ce-am văzut la Mansfield Park."
N-avea grijă. Cred că e bine să plângi. Îți face părul să crească.
Nu-ți bate joc de mine.
Dă rezultate?
Ce să dea rezultate? Atitudinea mea.
Te face să te simți mai bine? Cu siguranță mă face să uit.
Bine... oricum, eu sunt Edmund.
Așadar, de cine ți-e dor?
"I-am vorbit lui Edmund mai ales despre tine, Susy."
"M-a întrebat dacă vrea să-ți scriu. I-am spus că n-am hârtie."
"Și mi-a dat hârtie, pentru mai multe povești decât ai vrea să auzi!"
"Apropo, Eliza a fugit în secret la Paris cu iubitul ei."
"Din păcate, a cheltuit mai mult decât își putea permite"
"și a fost încarcerată și parțial mâncată de cei doi fii ai ei."
"Dar are de gând să ucidă paznicii."
"Te voi ține la curent cu toate noutățile."
"P.S...."
"Vrei te rog s-o asiguri pe mama că mă perfecționez zi de zi?"
Istoria Angliei.
Henric al VI-lea.
În timpul domniei sale a trăit Ioana d'Arc
și a făcut atâta agitație în legătură cu englezii.
N-ar fi trebuit să o ardă, dar au făcut-o.
Henric al VIII-lea...
Te scutesc de sarcina de a asculta ceea ce ai mai auzit...
și pe mine, de sarcina de a povesti ceva de care nu-mi amintesc foarte bine.
Totuși, dreptatea și datoria...
Și atunci, acea rușine a umanității, acea ciumă a societății, Elizabeth,
care, ca o ucigașă și regină rea ce era,
și-a întemnițat verișoara, pe drăgălașa Mary, Regina Scoției, pentru 19 ani
provocându-i o moarte prematură, nemeritată și scandaloasă...
...spre eterna rușine a monarhiei și a întregului regat.
"Scrisă de un istoric parțial documentat, ignorant și plin de prejudecăți."
Fanny, ești îngrozitoare! Atâtea certuri și războaie!
Cu bărbați buni de nimic, și aproape fără femei.
Foarte obositor.
E ciudat că istoria e așa plictisitoare. Probabil multe lucruri sunt inventate.
Da, va trebui să-ți modelez mintea isteață într-un mod mai strict.
Cred că situația impune niște...
...Shakespeare!
Fanny Price! Vrei, te rog, să te porți puțin mai distins!
Ce?
Așadar, îți place de ea?
Doamna Shakespeare e refugiul meu. Nu-ți pot mulțumi îndeajuns.
Cadourile mele nu reprezintă nimic față de ale tale.
Scrierile mele sunt de lemn, în comparație cu creațiile tale sălbatice.
Da, sunt o fiară sălbatică! Sunt sigură că Sir Thomas ar fi de acord.
Nu fii preocupată de gravitatea sa. Are multe lucruri pe cap...
Ca de exemplu...?
Edmund!
E complicat. Iar eu sunt prea ignorantă?
Fanny!
Regretă că m-a luat la el, nu-i așa?
Nu, doar că...
E doar din cauza faptului că sunt probleme cu sclavii de pe plantație.
Aboliționiștii lansează atacuri. Și e un lucru bun, nu-i așa?
Ei bine, toți trăim din profituri, Fanny.
Inclusiv tu.
Tom, cred că nu vorbești serios!
Vino înapoi!
Tom!
Ai să faci cum spun eu!
Și să fac ceea ce faci tu?
Până și eu am principii, domnule!
Tom!
Ești un înger.
Tom!
"Dragă Susy, noutăți..."
"Sir Thomas l-a luat pe Tom cu el în Indiile de Vest, ca să..."
"...protejeze interesele noastre acolo."
"Maria și-a găsit un logodnic, un domn Rushworth,"
"pe care Sir Thomas l-a acceptat prin corespondență."
"Toată lumea pare încântată de el, mai puțin Edmund, care spune:"
"'Dacă n-ar avea 12.000 de lire pe an, l-am găsi extraordinar de șters."'
"În consecință, e o urgență și pentru Julia să-și găsească un pețitor."
"Iar soțul doamnei Norris a murit..."
"...ceea ce n-a părut s-o deranjeze deloc."
"S-a mutat într-o zonă mai potrivită, unde traiul era mai puțin costisitor."
"Ce bucurie! Așadar..."
"Acum a venit un pastor nou la parohie, și..."
"...viața nu mai pare a fi decât o rapidă succesiune de nimicuri solicitante."
Fratele și sora vitregă a soției pastorului.
Mă aștept să-i primiți cu atenția și cu vitalitatea potrivită.
Ca să nu mai vorbesc de amabilitate!
Poate îmi va trebui toată dimineața ca să-mi revin după balul de-aseară.
Sunt doar ușor amețit. Într-adevăr!
Domnule Russel, te rog!
V-o prezint pe domnișoara Mary Crawford.
Și pe fratele ei, domnul Henry Crawford.
Aceasta e sora mea, Lady Bertram.
Domnul Edmund Bertram.
Aceasta e domnișoara Julia Bertram, care tocmai a ieșit în societate în toamna asta,
după ce domnișoara Maria Bertram, iat-o, s-a logodit cu domnul Rushworth.
Poate că ați traversat proprietatea superbă a domnului Rushworth venind încoace.
Cea cu grădini impresionante, Sotherton?
De fapt, plănuim anumite îmbunătățiri.
Și Fanny Price.
Ei... păreți într-adevăr un grup cam posomorât!
Te rog să ni te alături la jocul de cărți, domnule Crawford.
Ei bine...? Îmi plac amândouă foarte mult.
Dar Julia îmi place mai mult.
De ce?
Pentru că mătușa ei, Norris, m-a sfătuit că așa trebuie să fie!
Pare într-adevăr foarte pregătită pentru o legătură amoroasă.
Deși Maria e foarte plăcută.
Deși alegerea ei e deja făcută. Da...
Și pentru asta îmi place și mai mult.
O femeie logodită e întotdeauna mai plăcută decât una liberă.
E mulțumită de ea însăși.
Grijile ei au trecut, și atunci simte că-și poate folosi toate farmecele
fără a trezi bănuieli.
Totul e sigur cu o femeie logodită. Nu se poate întâmpla nimic rău.
Îți permiți cam multă libertate cu asemenea judecăți, Henry.
Dar tu vei fi cel decepționat până la urmă.
"Nu pot ști dacă mă iubește, a spus Eliza."
"Am întrebat-o: Nu te-a privit niciodată cu admirație?"
"Nu ți-a strâns tandru mâna? N-a lăcrimat, ca să plece apoi brusc?"
"Niciodată, a spus ea."
"Pleca într-adevăr, atunci când vizita se încheia."
Edmund... Ce crezi?
E încântătoare.
Amândoi sunt încântători.
Nu e nimic rău dacă îmi place un om agreabil.
Toată lumea îmi cunoaște situația. Trebuie să câștigi mereu?
Chiar și atunci când ai deja premiul?
Julia, mici frecușuri și dezamăgiri vor fi mereu.
Dacă un plan al fericirii eșuează...
...natura umană se îndreaptă către altul.
S-ar putea să ai nevoie până la urmă de filosofia asta drăguță, Maria.
Păcat că Tom, cel mare, nu e aici.
Sau cele 20.00 de lire, și titlul său de baron!
Henry! Știi că lucrurile astea nu înseamnă nimic pentru mine.
Să rămânem o vreme?
Da, te rog.
Trebuie să recunosc că plăcerile vieții depășesc rar asemenea momente.
Nu ești de acord, Pugsie?
Fir-ai să fii!
Tom, ți-e bine? E război? Unde-i Sir Thomas?
Edmund, vino repede!
Tom, ce-i în Antigua? Unde-i tata?
Antigua... Toți oamenii drăguți de acolo plătesc pentru petrecerea asta.
Tom, credeam că ești în Antigua.
Te rog...
Tom s-a întors din Antigua ceva mai devreme decât v-ați fi așteptat.
A stat o vreme în Londra. L-am găsit la teatrul Covent Garden.
La un teatru? Da. Întâmplător, acolo se pune iar în scenă acea...
...delicioasă piesă nebunatică numită "Jurămintele îndrăgostiților".
Am auzit de piesa asta...
Tom a fost un parazit fermecător, până când...
Ei bine... până a rămas fără bani.
Și, pentru că sunt capabil de simpatie în fața sărăciei nejustificate...
...am hotărât să-l aduc înapoi familiei, pe care o găsesc acum atât de...
...iubitoare și frumoasă.
Și solvabilă.
Solvabilă?
Domnule Bertram?
Iar baronul își întâlnește fiul bastard, își recuperează iubita din tinerețe,
și toți trăiesc fericiți, se presupune, pentru... o vreme.
Bravo, Tom! Bine spus, Tom!
Încă o ficțiune deloc spirituală care să provoace haos în lume.
Haide, domnule Bertram.
Drama e pentru viață ceea ce navele sunt pentru mare.
O cale de a traversa. De a-i sonda adâncimea, întinderea și frumusețea.
Sunt absolut de acord.
Dramele bune, în care se înfățișează cele mai mari puteri ale spiritului,
în care cele mai profunde cunoștințe umane, cele mai vii manifestări spirituale
sunt transmise lumii prin limbajul cel mai ales, da.
Asta e esențial.
Asta... e gunoi!
E atât de serios!
Asta e cea mai gravă acuzație, nu-i așa, Tom?
Ce crezi, domnișoară Price?
Îmi pare rău că vă dezamăgesc, nu am încă o opinie formată.
Am impresia că ești toată numai opinii formate și neîmpărtășite.
Fanny.
Da, mătușă Norris? Ce faci aici?
Poftim? Știi desigur că hainele cusute ieri după-amiază n-au fost puse la loc.
Da, ai dreptate, n-au fost. O să...
O să mă ocup imediat.
Mătușă Norris, sigur treaba asta mai poate aștepta?
A fost sau nu... prezentată în societate?
Nu cred că asta contează foarte mult. Lăsați prostiile astea!
Eu zic să punem piesa în scenă.
Aici. Acum. Împreună.
Yatesy, ești un geniu.
Ei bine, asta e încăperea cea mai potrivită pentru un teatru.
Iar biroul tatei ne va oferi o scenă excelentă!
De fapt, se spune că am chiar talent pentru scenă.
Tom, doar nu vorbești serios?
Nu vorbesc serios? Eu?
"Jurămintele îndrăgostiților"? Sunt sigur că tata n-ar fi de acord.
Cred că-l cunosc pe tata la fel de bine ca și tine.
Vezi-ți de problemele tale și lasă-mă pe mine să mă ocup de restul familiei.
Nu trebuie să joci în piesă dacă nu-ți place, dar te rog...
...nu încerca să-i conduci pe toți ceilalți.
Atunci, ne-am înțeles?
Bine! Ce?
Ce se întâmplă? Nu dormeam.
Nu, sigur că nu, doamnă. Nimeni nu te bănuia de asta.
Unde-i Fanny?
Doamnă Norris, cheam-o pe Fanny Price.
Eu vreau s-o joc pe Amelia.
Dar ce ard să știu e cu care dintre domni voi avea plăcerea să fac dragoste?
Cum se poate ca dorința de a face ceea ce e bine să devină o calitate nedorită?
Iar acum Tom vrea ca Charles Maddox să-l joace pe Anhalt.
El e tot atât de discret ca și crainicul orașului!
Deci aici te ascunzi. Fanny, am nevoie de niște repetiții. Ai vrea să...?
Domnule Bertram! Bună.
Bună, domnișoară Crawford.
Am plecat, Fanny. Rămâi, rămâi!
Rămâi! Avem nevoie de public.
Toți avem nevoie de public, nu-i așa, Fanny?
Ca să fiu sinceră, mi-e groază de public.
Haide. Poftim. Eu o joc pe Amelia.
Iar tu vei fi Anhalt, profesorul meu. Nu, nu!
Citește de acolo, dacă domnul Bertram refuză. Insist.
Prea bine.
"Mult timp m-ai învățat tu pe mine."
"De ce nu te-aș învăța eu pe tine acum?" "Să mă înveți, ce?"
"Orice știu eu, și tu nu."
"Sunt unele lucruri pe care n-aș vrea să le știu vreodată."
"Așa cum tu ai făcut să-mi pară plăcute anumite probleme de matematică,"
"aș putea să te învăț și eu ceva care să-ți placă."
"Femeia în sine e o problemă."
"Iar eu te voi învăța să o rezolvi."
"Tu, să predai?"
"De ce nu?"
"Doar o femeie poate preda știința despre ea însăși."
După ce m-am mai gândit, nu pot decât să apreciez că...
...în pofida neplăcerii de a părea inconsecvent...
...ar fi totuși mai bine să-l joc eu pe Anhalt,
decât să-l invit pe Charles Maddox în această intrigă.
Excelent!
"Sunt unele lucruri pe care n-aș vrea să le știu vreodată."
"Ce e asta? Cum e asta?"
"Și de ce îmi găsesc mama în această stare? Vorbește."
"Nu pot vorbi, fiul meu drag."
"Dragul meu Frederick, nu eram pregătită."
"Dragă mamă, adună-te. Atunci..."
Pune-o acolo.
Bună, fata mea dragă.
Bine ați venit acasă, domnule.
Pe cinstea mea! Te-ai înzdrăvenit.
Și, îndrăznesc să spun, te-ai făcut și mai frumoasă.
Unde sunt ceilalți, Julia și Maria? Ce se aude?
Ei bine... Renovări?
Baddeley.
Dumneata trebuie să fii Sir Thomas! Eu sunt Rushworth.
Viitorul dumitale ginere.
Tocmai pregătim o piesă de teatru. Eu voi fi contele Cassel.
Intru întâi cu un costum albastru și o pelerină de mătase roz...
...apoi mai am un costum frumos, o haină de vânătoare.
Am două, apoi patruzeci de replici, ceea ce...
...nu-i ușor.
Tată!
Nici vorbă! Nu va dura mult.
Tată...
Tom... deci pentru asta erai atât de grăbit să părăsești Antigua... presupun?
Sir Thomas...
N-aș mai fi putut suporta absența ta nici un moment în plus.
Haide!
"Dragă Susy, toate lucrurile care aminteau de teatru au fost îndepărtate,"
"iar Tom și Yates au evadat din atmosfera solemnă ce s-a reinstaurat."
Mai povestește-ne despre negri, dragă.
Da, mulatrii sunt în general bine făcuți, iar femeile sunt foarte dotate de natură.
Am una, atât de ușoară și grațioasă... și inteligentă, pe deasupra.
Dar, știți, ciudat e faptul că două persoane mulatre nu pot avea copii.
Sunt precum catârii, în privința asta.
Iartă-mă că te contrazic, tată, dar asta e o aberație.
Nu poți spune asemenea lucruri. N-am spus că sunt catâri, nu-i așa?
Am spus că sunt precum catârii.
"Istoria Jamaicăi", de Edward Long. Citește-o, înainte de a mă contrazice.
Oricum, vreau să aduc unul la următorul drum, ca să lucreze aici ca servitor.
Corectați-mă dacă greșesc, dar am citit că dacă ați aduce un sclav în Anglia
asta ar genera controverse pro și contra eliberării sale.
Dacă nu mă înșel...
Trebuie să spun că te-ai schimbat foarte mult, draga mea.
Am citit pe subiectul acesta... Thomas Clarkson, sub îndrumarea lui Edmund.
Fanny are o minte avidă, flămândă ca a unui bărbat.
Iar scrierile ei sunt remarcabile, într-un stil complet nou.
Da, bine... Da...
Tenul ți-a devenit atât de frumos.
Am convingerea că îi vei vedea cu timpul și frumusețea minții, tată.
Trăsăturile au câștigat frumusețe, iar trupul...
Vă rog...
Nu ești de acord, domnule... Crawford?
Puritatea înseamnă atractivitate, da. Într-adevăr.
Mai ales pentru cel impur.
Probabil caracterul și tăria inimii îi iluminează ochii și obrajii.
Vă rog! Domnilor...
Fanny Price se teme de complimente precum altele se tem să nu fie ignorate.
Foarte înțelept, domnișoară Crawford. Mulțumesc, domnule Bertram.
Am găsit! Un bal la Mansfield Park, în onoarea lui Fanny!
O vom prezenta în societate pe domnișoara Fanny Price.
Sigur vor fi unii tineri cu situație bună care o vor remarca.
Sunt sigur că va pluti peste toate cu o eleganță liniștită la momentul potrivit.
Vă rog să mă scuzați.
Cred că am ceva...
Nu trebuie să fie ceva de amploare, doar câțiva prieteni...
Fanny, nu te prosti, plouă.
Văd mai clar prin ploaie.
E doar un bal...
Nu voi fi vândută ca una din sclavele tatălui tău, Edmund!
Nu fi imbecilă!
Dar imbecilitatea femeilor este o calitate ce le mărește farmecul!
Fanny...
Nu ești rațională!
Încă o calitate. Cred că sunt răpitoare.
Fanny, zău, trebuie să te obișnuiești cu ideea că...
...meriți să atragi privirile.
Te puteai alege și cu mai puțin, Edmund. Domnule?
E spirituală și deșteaptă, și, aș zice, nu fără... valoare.
Și cum poți măsura acea valoare? Zău, nu mă impresionezi cu puritatea ta.
Familia ei e înstărită, se știe asta.
Familia Price?
Familia Crawford, Edmund.
Mă refeream la familia Crawford... Mary Crawford.
Ce citești?
"O călătorie sentimentală", de Laurence Sterne.
Aș putea...?
"Am fost întrerupt de o voce pe care o bănuiam a fi de copil,"
"care se plângea că nu poate ieși."
"M-am uitat în sus și în jos, și am văzut că era un graure într-o colivie."
"'Nu pot ieși, nu pot ieși, spunea graurele."
"Domnul să te ajute, i-am zis. Dar te voi elibera, fie ce-o fi."
"Dar colivia era dublu împletită cu sârmă, și trebuia s-o fac bucăți."
"M-am folosit de ambele mâini..."
"Pasărea zbură către locul unde încercam să-i fac o cale de eliberare,"
"și, împingându-și capul printre zăbrele, își apăsă nerăbdător pieptul de acestea."
"'Mă tem, biată creatură... i-am zis,"
"...că nu te pot elibera."
"Nu, spuse graurele."
"Nu pot ieși, nu pot ieși, spuse graurele."
Citești bine.
Mulțumesc.
Tată, vreau să-ți vorbesc despre Rushworth.
Maria, da...
Ei bine, știi cât mi-am dorit să-l pot plăcea pe domnul Rushworth al tău.
Dar crezi despre el că e un tânăr inferior.
Ignorant în afaceri și lipsit de cultură, în general fără opinii ferme,
și fără să pară prea conștient de aceste carențe.
Nu sunt oarbă, tată.
Poate că ne-am grăbit cu această alianță, oricât e ea de avantajoasă.
Nu trebuie să fii îngrijorată, Maria, eu voi avea grijă de tine.
Vom înfrunta fiecare inconvenient, și vom renunța complet la această relație,
dacă perspectiva te face să te simți nefericită.
Nu mă voi preface că e un caracter strălucitor.
Dar nici nu mă voi preface, spunând că un venit frumos,
o casă în oraș și toate plăcerile pe care mi le-aș putea permite
nu reprezintă o atracție.
Cât despre celelalte...
Ei bine, e încă tânăr.
Și...
...aș vrea să mă mărit cu el imediat.
În două săptămâni.
Nu înțeleg de ce atâta grabă. Eu nu înțeleg de ce s-o amânăm.
Și aș vrea ca Julia să-mi țină companie în luna de miere.
Ai vrea ca Julia să-ți țină companie în luna de miere?
Da. N-a fost niciodată la Brighton.
Bună seara. Bună seara, domnule.
"Dragă Susy, Maria s-a măritat sâmbătă."
"În ceea ce privește pregătirea mentală, a fost desăvârșită,"
"fiind pregătită pentru căsătorie, din cauza urii față de cei de acasă"
"a dezamăgirii suferite în dragoste și a disprețului față de viitorul soț."
"Mireasa a fost elegantă, iar domnișoarele de onoare inferioare, așa cum se cade."
"Mama ei ținea sărurile în mână, fiind pregătită să fie agitată,"
"iar mătușa ei a încercat să plângă."
"Mariajul e într-adevăr o treabă ce trebuie plănuită."
La revedere, scumpa mea!
Noroc!
La revedere!
E reconfortant gândul că tu nu ne vei părăsi niciodată, Fanny.
Draga mea Fanny! Nu, nu...
Ar trebui să duc merele la doamna Norris. Voi fi egoistă, rămâi să te joci cu mine.
Trebuie să mă ierte.
Egoismul trebuie iertat mereu, căci nu sunt speranțe să-i găsim leac!
Atât de drăguță...
Mâine seară sala de bal va fi luminată doar de frumusețea ta.
Ai o siluetă frumoasă, draga mea.
Nu mă mir că Edmund se simte atât de bine în compania ta.
Eu sunt atât de rea încât nu știe ce să creadă despre mine.
Aș vrea să am judecata ta atât de sănătoasă.
Spune-mi...
Vorbește despre mine? Din când în când.
E harpa ta, aceea din camera din față?
Într-adevăr. A fost adusă de la Londra în trăsura lui Henry.
Am încercat să închiriez un cal și o căruță,
dar mi-am dat seama că am cerut cel mai imposibil lucru din lume!
I-am jignit pe toți fermierii, pe toți muncitorii, și tot fânul din parohie.
Să pui fânul la adăpost e foarte important
în regiune... pe vremea asta.
Și muzica nu e?
Depinde de muzică, bănuiesc.
E piesa favorită a lui Edmund. Muzica pare să-l trezească la viață.
Da...
Edmund spune că muzica din biserică permite cel mai bine spiritului...
...să aspire la ceea ce e dincolo de lumea asta.
Vai, Cerule!
De ce s-o irosim pe bisericoși apatici, rigizi în aparenta lor pietate?
Dă-mi un concert, sau un dans. Sunt sigură că el ar fi de acord.
Scuză-mă că te contrazic, dar sunt sigură că n-ar fi.
Când va fi numit preot peste câteva săptămâni, va începe, dacă nu mă înșel,
să oficieze el însuși liturghii.
Va fi numit preot?
Cum, Edmund va deveni preot?
Da.
Dar să fii preot e așa deprimant. Iar soție de preot, e și mai rău!
Ce profesiune ai sugera, domnișoară Crawford?
Precum știi, nu sunt primul născut.
Trebuie să fie vreun unchi sau un bunic care să-ți găsească un rost?
Nu este.
Atunci alege Dreptul, nu e prea târziu.
Măcar acolo te poți face remarcat prin limbaj și spirit.
N-am nici o dorință să bat câmpii cu replici goale de conținut.
Sau tatăl tău ți-ar putea asigura un loc în Parlament.
Alegerile tatălui meu nu sunt o obligație pentru mine.
Nu, vreau să devin preot.
Cred că sunt și lucruri mai rele decât o viață dusă în compasiune și contemplare.
Nu are gânduri rele, doar vorbele-i sunt așa.
Mă mâhnește în adâncul sufletului.
Poate e efectul educației.
Poate că reușesc s-o "needuc".
Fanny, aș vrea ca mai multe femei să fie ca tine.
Te iubesc mai mult decât pot spune. Îți cer primul dans la balul de mâine.
Destinul unui om variază atât de mult uneori, fără vreun motiv anume.
Există un motiv pentru orice întâmplare. Întreaga ta ființă e absolut agreabilă.
Da, ei bine, în seara asta sunt de acord cu toată lumea.
Edmund...
Cred că ar trebui să recunoști că o iubești pe Fanny Price.
Sigur că o iubesc, dar...
...există atâtea forme de iubire, câte clipe are timpul.
Perfect! Dansezi ca un înger, Fanny Price.
Nu pot dansa ca un înger de una singură, domnule Crawford.
Cum, un compliment?! Ce fericire, m-a lăudat!
Ți-am lăudat priceperea la dans. Liniștește-te!
Mulțumesc. Pe curând.
La revedere! La revedere.
"Cu câteva ore înainte de a muri, Laura spuse:"
"Luați aminte la sfârșitul meu nefericit."
"Feriți-vă de cei ce leșină. Aveți grijă să nu leșinați."
"Înfuriați-vă de câte ori vreți..."
"...dar nu leșinați."
Bună ziua. Sir Thomas.
Bună ziua, domnule. Draga mea.
Sir Thomas, m-am gândit în legătură cu parohia.
Ei nu, și tu?
Cărțile de pică sunt atuuri, Fanny.
Sunt cuprins de febra unui nou plan. Și care ar putea fi acesta?
Mă gândeam că poate ai fi dispus să-mi închiriezi parohia?
Dar e pentru Edmund, după numire. Vrea cineva o regină?
La ce preț? Doi șilingi.
Jaf la drumul mare! Domnul Bertram poate rămâne și aici ca preot.
Astfel rămâi aproape de familia ta dragă,
iar eu pot continua să strâng relațiile de prietenie și...
...afective cu familia de la Mansfield Park, care îmi e tot mai scumpă.
Am un plan mai bun, Henry. Vino să locuiești aici, cu noi.
Rămâi cât vrei, în orice sezon. Adu-ți toți caii.
Și sora dumitale, de asemeni. Să fiți practic membri ai familiei.
Ne-am simți foarte bine, nu-i așa, Fanny? Desigur. Un rege pentru trei șilingi?
Eu. Mary! Exorbitant!
Voi miza pentru ultima dată ca o femeie curajoasă. Fără prudență calculată.
Nu sunt făcută să stau liniștită și să nu fac nimic!
De va fi să pierd, nu va fi din cauză că nu m-am străduit.
Bună treabă, Fanny!
Fanny! Trebuie să-ți vorbesc...
Da, domnule Crawford?
Trebuie să știi de ce încerc să închiriez parohia.
Vreau să continui să strâng relațiile afective...
...cu tine!
Fanny, ai provocat senzații pe care inima mea nu le-a cunoscut până acum.
Există o singură fericire în viață, aceea de a iubi și a fi iubit.
Domnule Crawford, nu vorbi prostii!
Prostii?
Ești un vorbitor atât de bun, încât mă tem că te-ai putea convinge singur!
Fanny... Mă ucizi!
Nici un bărbat nu moare de dragoste decât pe scenă.
"Intimitatea dintre ei a crescut zi de zi,"
"ajungând până la urmă la un asemenea punct încât nu se fereau să se înțepe"
"la cea mai mică provocare."
Da?
Draga mea! E o zi mare, o zi mare într-adevăr.
Da... este?
Poți să mă faci să fiu mai mândru de tine decât de propriile mele fiice.
Vă rog, nu spuneți asta, domnule.
De ce nu e foc azi aici?
Nu mi-e frig, domnule. Dar ai foc, de obicei?
Nu, domnule, dar am un șal călduros.
Sigur mătușa ta nu cunoaște situația.
Înțeleg.
Cât vei sta în casa mea, Fanny Price, vei avea foc.
Sunt conștient că a existat o discriminare nelalocul ei în ce te privește, dar...
...am o părere prea bună despre tine ca să cred că ne vei purta pică.
Astfel, îmi face chiar mai multă plăcere
să vin ca să te informez că Henry Crawford mi-a cerut mâna ta,
și că eu v-am dat binecuvântarea mea.
Habar n-aveam că sentimentele sale au ajuns la așa o intensitate!
E clar că sunt prea bătrân ca să mai urmăresc intrigile celor tineri.
Te rog, aranjează-te și vino cu mine jos.
Domnul Crawford, așa cum poate ai anticipat, e încă în casă.
Nu te teme.
Nu pot, domnule.
Ce nu poți?
Nu pot fi de acord să mă mărit cu el... în momentul acesta.
Nu-ți cunoști propriile sentimente. Te-am observat când erai cu el.
Știu că nu ești indiferentă la farmecul lui. Nu sunt chiar așa bătrân!
Nu-i lipsește farmecul, domnule.
Și-a declarat și altcineva intențiile sale în legătură cu tine?
Nu, domnule. Atunci, ce e?
N-am încredere în el, domnule. Ce nu-ți inspiră încredere?
Firea sa. Ca mulți oameni fermecători, depinde mult de recunoașterea celorlalți.
Și ce-i atât de rău în asta?
Singura lui preocupare e să fie iubit, nu să iubească.
Ai citit prea multe romane, fată! Sunt o cititoare fidelă de romane,
dar nu cred că asta mi-a întunecat judecata.
Ai încredere în mine? Cred că tot viitorul meu depinde de dumneata.
Să repet: ai încredere în mine?
Da, domnule. Ei bine, eu am încredere în el.
Te vei mărita cu el!
Nu...
...domnule.
Fanny Price, credeam că nu ești afectată de răutățile firii,
de aroganță și de toate celelalte înclinații către acea libertate spirituală
care predomină în aceste vremuri chiar și la tinerele femei.
Și care, mai ales la tinere, e peste poate de jignitoare și dezgustătoare.
Se pare că ai uitat că nu ai venitul anual al lui Mary Crawford, de exemplu.
Și nici familia ta nu-l are.
Avantajele sau dezavantajele familiei par să nu te fi preocupat nici o clipă.
Acest tânăr se îndreaptă spre tine cu tot ceea ce-l recomandă.
Nu doar o situație, bogăție și caracter, ci și o fire mai mult decât agreabilă,
o etichetă și o conversație plăcute tuturor.
...și nu e doar o cunoștință, îl cunoști deja de ceva vreme.
Sora lui ți-e prietenă apropiată... nu se poate să te fi luat prin surprindere.
Sigur i-ai remarcat micile atenții, deși le-ai primit mereu cu decență...
Nu-ți cunoști propriile sentimente. Mai bine încheiem discuția asta jenantă...
...și, doar pentru că nu simți față de domnul Crawford...
...ceea ce o tânără înfierbântată își închipuie că e necesar pentru fericire...
Aș zice că nu...
Ești nebună să dai cu piciorul unei asemenea șanse de a te aranja în viață
atât de potrivit, de onorabil, de nobil, cum probabil nu vei mai avea ocazia.
Și îți voi spune, Fanny Price, ceea ce e mai mult decât am făcut pentru Maria...
...că data viitoare când Pug va face pui...
...vei avea de la mine un cățeluș.
Are nevoie doar de timp, Sir Thomas.
El te iubește, Fanny Price.
Dacă un bărbat a iubit vreodată o femeie pe vecie, Henry e acel bărbat pentru tine.
Edmund...
Tu ce crezi?
Faptul că te-a ales pe tine, Fanny, demonstrează caracterul său bun.
Te-ar putea face foarte fericită, iar tu ai putea fi fericirea lui.
Nu cred că e obligatoriu ca un bărbat să fie pe plac oricărei femei care-i place.
Poate vrei să te întorci mai bine acasă? Pot să-i scriu mamei tale diseară.
Puțină abstinență, după luxul și eleganța de la Mansfield Park
te-ar putea aduce mai cu picioarele pe pământ.
Asta e alegerea ta, domnișoară?
Da.
Este.
De ce, Fanny?
Să fiu din nou acasă...
...să fiu iubită de familia mea,
să simt afecțiune fără teamă, și...
...să mă simt egala celor din jurul meu.
Sper că știi...
Sper că știi cât de mult...
...îți voi scrie.
Și eu îți voi scrie...
...când voi avea despre ce să scriu.
Cine spune să nu fim surori?
Știu că vom fi.
Mamă!
Fanny!
Intră.
Trebuie să fii extenuată după drum.
De fapt e surprinzător de scurt.
Uită-te la tine. Atât de...
Betsey, trezește-l pe tata! Intră.
E rândul lui Susy!
Ai avut parte de o călătorie obositoare? Trebuie să fii extenuată. Betsey!
Eu l-am trezit ieri. Mincinoaso!
Probabil ai avut o mulțime de servitori. De fapt, am multe obligații, le ajut...
...pe Lady Bertram și pe mătușa Norris. Eu nu le am decât pe cele două fete.
Am avut ceva ajutor, dar acum tatăl tău nu are de lucru, așa că...
Bună.
Cât vei rămâne, Fanny? Nu pot spune precis.
Tata nu se trezește.
E aici!
Bună!
Dumnezeule! Vai, Fanny!
Ești așa elegantă.
Ca o prințesă! Nu ți-am spus că trebuie să fie frumoasă, mamă?
Da, așa ai zis.
Tată, Fanny a venit acasă. Iat-o.
Ia întoarce-te. Să te vedem.
Răsucește-te!
Minunată.
Vino încoace, vorbăreațo, te tachinam doar.
Îmbrățișează-l pe bătrânul tău tată.
Bine-ai venit acasă, Fanny.
Va fi plăcut să mai avem o fată prin preajmă.
Ei, sunt gata să mai arunc pe jos niște paie și să numesc locul ăsta un grajd.
Nu mă provoca!
"Feriți-vă de cei ce leșină. Aveți grijă să nu leșinați."
"O criză provocată de frenezie nu e așa periculoasă. E un exercițiu pentru corp."
"Și, dacă nu e prea violentă, e chiar bună pentru sănătate, aș spune."
Fanny, o scrisoare!
De la cine e?
Mary Crawford, o prietenă.
"Cât ne lipsești, draga mea Fanny Price."
"Fratele meu e deprimat. Te rog, scrie-mi ceva frumos, care să-i bucure ochii."
"Scrie-mi de toți căpitanii strălucitori pe care-i disprețuiești, de dragul lui."
"Am văzut-o pe Julia și pe doamna Rushworth pe strada Wimpole ieri."
"Am părut toți foarte bucuroși de revedere, și cred că am și fost, un pic."
"Am avut multe să ne spunem..."
"...mai ales despre tine și despre Henry."
"Să-ți spun cum s-a uitat doamna Rushworth când a fost amintit numele tău?"
Fanny...?
Fanny Price?
"Știam că nu-i lipsește stăpânirea de sine,"
"dar tot calmul ei nu i-a fost de ajuns pentru provocările zilei de ieri."
Nu-mi vine să cred, Henry Crawford.
Ar fi bine să crezi, doamnă Rushworth.
"Cât despre Edmund, preot sau nu,"
"dă-mi voie să-ți spun că sunt tot mai sensibilă la farmecul lui."
"Cu drag, a ta Mary Crawford."
Betsey!
Acest Henry Crawford, cum e?
Un aventurier, cred.
Da, te rog!
Sunt mai amuzanți în literatură decât în viața adevărată, Susy.
Dar sunt amuzanți!
Și Lady Bertram?
E mereu obosită. De ce?
În general, pentru că brodează lucruri nu prea folositoare și deloc frumoase.
Ca să nu menționez și o doză bunicică de opiu în fiecare zi.
Limba ți-e mai tăioasă decât o ghilotină, Fanny.
Efectul educației, presupun.
Domnișoară Price! Domnișoară Fanny Price!
Domnișoară Price? Ce-i cu gălăgia asta?
Domnișoară Price! Ce e, băiete?
Trebuie s-o văd pe Fanny Price!
Domnișoară Price?
Domnișoară Fanny Price... Eu sunt Fanny Price.
Sigur? Căci nu sunt plătit dacă nu ești. Da, sunt sigură că sunt Fanny Price.
Bine, atunci dă-te înapoi.
Trebuia să spun ceva despre niște grauri zburând... dar nu-mi mai amintesc.
Da, cred că am prins ideea. Mulțumim.
Fanny, ce-i asta?
Mulțumesc că ați venit.
Domnule Price. Da?
Henry Crawford. Prieten al... Mariei Bertram.
Încântat să te cunosc.
Iar dumneata trebuie să fii doamna Price.
Văd asemănarea cu surorile dumitale, frumoasa Lady Bertram și doamna Norris.
Natura n-a fost zgârcită cu familia dumneavoastră,
în ceea ce privește frumusețea.
Ești prea amabil, domnule Crawford.
Domnișoară Price.
Domnule Crawford.
Dumneata ai fost, nu-i așa? Cu păsările și toate celelalte...
Îmi pare rău... nu știu la ce te referi.
Spune-mi, ce vești de la Mansfield? Ce mai fac toți cei de acolo?
"Toți", adică Edmund... Fanny, știu.
Ce știi, Henry? Știu că-l iubești pe Edmund.
Vreau să vorbesc sincer.
E efectul celor învățate de la tine, Fanny Price.
E un bărbat deosebit, înțeleg, dar urmează să se însoare cu sora mea.
S-a anunțat oficial?
Doar atât mai trebuie făcut.
Îmi voi înfrâna mâhnirea până atunci. Regret, dar e cazul să fii deja mâhnită.
Știu că nu par demn de încredere.
Ai calități infinit superioare față de mine, ai har divin.
Și știu că ai fost martora atențiilor mele deloc sincere față de Maria.
Dar ochii îți sunt atât de fermi și de sinceri, te implor să mă privești din nou.
M-am schimbat, Fanny Price.
Te voi aștepta o veșnicie.
Statornicia mea va demonstra că m-am schimbat.
Chiar faptul că ești atât de schimbător mă sperie, domnule Crawford.
Te joci cu mine. Nu.
Chiar dacă nu mai are rost, inima mea e încă plină de altcineva.
Atunci voi aștepta...
...până va fi din nou liberă.
"De lucrurile cu care a obișnuit-o bunăstarea mă tem eu."
"Și totuși, ea e singura femeie pe care mi-o pot imagina ca..."
Du-te și stai jos, Charlie. Trebuie să citesc scrisoarea asta.
Susy, ai putea...?
"Și totuși, ea e singura femeie pe care mi-o pot imagina ca..."
"...soție."
Unde ar merge chiriașii tăi, dacă ar fi să ne mutăm în casa aceea?
Am mai multe apartamente și case, aș avea grijă de ei.
E o ofertă generoasă. Prima dintr-un lung șir, sper.
Fanny...
Da?
M-am gândit, Fanny.
Nu-i nici o rușine să fii bogat, draga mea.
Depinde de cum o obții. Frances! Vino aici!
Ține minte, Fanny...
...eu m-am măritat din dragoste.
Cum e să fii acasă?
Portsmouth e Portsmouth, iar Mansfield e acasă.
Nu-ți place să fii aproape de apă?
Nu când miroase, și când nu am posibilitatea de a naviga departe de aici.
Ai posibilitatea.
Sărăcia mă sperie. Sărăcia unei femei e o sclavie mai dură ca în cazul unui bărbat.
Ei, discutabil...
Nu trebuie să fie asta soarta ta. Știu.
Poți să-ți petreci zilele în lux... cu mine.
Știu. Știi?
Da.
E acesta un "da"?
Da.
E acel "da" pe care l-am auzit de o mie de ori în inimă, dar nu de la tine?
Vai, Fanny Price!
Ai să ajungi să mă iubești. Mai spune-l o dată, te rog!
Da!
Bună dimineața, domnișoară Price! Bună dimineața, draga mea!
Oprește-te, te rog! Oprește-te! Bună dimineața.
Charlie, hai.
M-am grăbit.
M-am tot frământat, și simt că nu pot...
Nu pot să mă mărit cu tine.
Nu sunt pregătită.
Și când ai putea fi? Nu pot spune.
Când s-ar putea întâmpla?
Încă mă îndoiesc de tine și simt că nu pot avea încredere.
Te îndoiești de mine?
Iar purtarea ta actuală e a unei persoane de încredere, tu ești etalonul?
Iartă-mă.
Simte-te bine în Portsmouth, domnișoară Price.
Să fie o ședere lungă... și să se ridice la standardele tale.
Henry...
Ești sigură?
Nu mă pricep la certitudini, Susy.
Fanny, vino repede.
Fanny...
Cine o să plătească pentru toată hârtia asta, Fanny?
Vino, vino.
Edmund...
Am venit să te iau înapoi la Mansfield. E nevoie de tine acolo.
Ce s-a întâmplat? Tom sărbătorea pe drum și s-a îmbolnăvit.
Grupul cu care călătorea l-a lăsat în urmă, cu Yates, să se întremeze...
...iar acesta l-a părăsit de asemeni.
A fost găsit singur, aproape mort, acum două zile.
Situația e foarte gravă.
Trebuie să ne grăbim.
Asta, dacă vrei să vii.
Fanny, nu pot să-ți spun cât de mult...
Ne vom revedea curând, Susy, simt asta. Dă-i drumul!
Ține minte: "Fii furioasă de câte ori vrei, dar nu leșina!"
Cred că, în afară de tragedia asta, ți-e bine...?
Da...
Așa cum m-am confesat în ultima mea scrisoare,
cred că Mary s-a cam împăcat cu gândul că se va mărita cu un preot plictisitor.
Înțeleg că ți-a făcut o vizită Crawford.
Da.
Și a fost curtenitor?
Da... foarte.
Iar inima ta și-a îndreptat afecțiunea către el?
Da...
De mai multe ori.
Am... Cred că eu...
Cu siguranță, noi doi trecem dincolo de vorbe, când cuvintele nu-s de ajuns.
Mi-ai lipsit.
Și tu mie.
- Fanny, te-ai întors. - Da, domnule.
Bine. Am avut toți parte de prea multă răceală la Mansfield Park.
Apă.
Lumina... te rog.
Bună dimineața, domnule. Dragă domnule Crawford!
Mulțumim că ni te alături în asemenea clipe grele. Domnișoara Maria... doamna Rushworth
va veni tot azi, ceva mai târziu.
Căci domnul Rushworth e reținut cu reparațiile la Sotherton.
Veți fi sigur bucuros să aflați că domnișoara Julia vine în cel mult o oră.
Bun venit.
- Fanny. - Mulțumim că ați venit.
Fanny, tot voiam să te întreb, cât timp ai de gând să stai?
Nu sunt sigură, mătușă Norris. Și dumneata cât stai?
Doamnă Rushworth...
Sper că ești bine? Sunt, mulțumesc.
Și domnul Rushworth?
Maria...
Așa se poartă o prietenă? Maria... Te rog...
Ce mai face Fanny?
E o fetiță de treabă.
Iar tu ai devenit un băiețel de treabă?
Ea m-a respins, Maria.
Aș vrea ca oftatul acesta să fie pentru mine...
Fiul meu e nebun.
Du-te în camera ta!
Ieși!
Fanny, ce e? Ce? Ce s-a întâmplat?
Ce?
Nu te uita așa la mine. Știi că Rushworth e un prost, și n-am nici o ieșire.
Edmund...
N-am nici o ieșire.
Ești în regulă?
Iartă-mă. Iartă-mă.
Bună dimineața, Mansfield Park!
Vino!
Cheamă-i pe Edmund, pe Sir Thomas și pe Maria. Avem un oaspete important azi.
Edmund! Acesta e domnul Dixon de la "London Times".
Scrie despre grădinile moderne și îl interesează schimbările de la Sotherton.
Unde-i Maria?
A remarcat influența lui Gilpin. Adoră noile ruine.
Trezirea, mulțime degenerată! Salut!
Maria? Domnule... domnule!
Unde e Maria? N-aș putea să-ți spun...
La ora asta?
Atunci vom vorbi cu Crawford.
El ne-a recomandat să mutăm șirul de stejari bătrâni de pe partea de vest
în vârful dealului.
Unde e Crawford? La parohie, cu familia Grant.
Nu... ne-am oprit mai întâi acolo.
Sir Thomas...
Trebuie să citești ceva. Vai, vai, vai...
E... surprinzător. Aici, la secțiunea mondenă.
Fanny...
Citește-ne tu.
Ai o voce atât de puternică și de clară.
"Cu infinită îngrijorare, ziarul nostru trebuie să anunțe public..."
"...un scandal matrimonial în familia domnului Rushworth de pe strada Wimpole."
Continuă.
"Frumoasa doamnă Rushworth,"
"cea care părea să devină o lideră strălucitoare în lumea mondenă,"
"a părăsit casa soțului ei, plecând cu bine-cunoscutul domn Crawford,"
"prieten intim și asociat, nu doar al domnului Rushworth,"
"ci și al tatălui doamnei Rushworth, Sir Thomas Bertram de la Mansfield Park."
"Nici editorul nu știe unde au plecat."
Domnul să ne ajute.
Nebunii! Sub acest acoperiș!
Ar fi trebuit să știe că Rushworth va face o prostie, precum aducerea unui ziarist.
Sub ce acoperiș ar fi fost mai bine să se întâmple, Mary?
Îți înțeleg amărăciunea, Fanny Price, dar n-o îndrepta contra mea.
Fratele tău e un actor.
Un actor fermecător și enigmatic, cu toată ființa sa.
Tentația plăcerii imediate a fost mare, pentru o minte ce nu cunoaște sacrificiul.
După toate eforturile implicate de o educație făcută cu grijă și cheltuială,
nu simt că mi-aș cunoaște copiii.
Ei, te rog, sigur că-i cunoști.
E anul 1806, pentru Dumnezeu!
Nu e prima, și nici ultima dată când se întâmplă așa ceva.
Uite...
Sunteți într-adevăr o familie îndurerată,
dar trebuie să vă reveniți și să rezistați cu eleganță.
Fapt este că, dacă Henry nu alege să se însoare cu Maria,
iar dacă și voi o veți respinge, ea va ajunge o proscrisă.
O frunză în vânt, pentru planurile altor bărbați.
Sau...
Ne putem reveni.
Iată propunerea mea...
Trebuie să-l convingem pe Henry să se însoare cu Maria.
După o perioadă îndeajuns de lungă, Edmund și cu mine îi vom accepta
în cercul de cunoștințe... și în casa noastră.
Apoi voi toți, la timpul potrivit, veți decide să-i sprijiniți de asemeni.
Iar familia Bertram, fiind oameni respectabili, așa cum și sunt,
ea își va putea recăpăta locul în societate, într-o oarecare măsură.
Știu că în anumite cercuri nu va mai fi primită, dar, cu petreceri reușite,
vor exista mereu oameni care vor fi bucuroși să o cunoască.
Ce strategie elaborată.
Și cum își va putea permite un preot sărac asemenea petreceri fastuoase?
Soarta nu e întotdeauna crudă.
Poftim?
Dacă Tom nu-și va reveni,
Edmund va fi moștenitorul.
Bogăția și responsabilitatea n-ar putea ajunge pe mâini mai vrednice.
Înțeleg că vă gândiți că n-ar trebui să spun asemenea lucruri.
Dar trebuie să ne pregătim pentru orice eventualitate.
E semnul distinctiv al omului evoluat.
Te sfătuiesc, Sir Thomas, să nu-ți faci un deserviciu implicându-te.
Lasă lucrurile să-și urmeze cursul.
Înțeleg, poate fi greu,
dar, deși Tom, fie binecuvântat, nu e poate destul de tare pentru lumea asta,
noi ceilalți trebuie să fim.
Vorbesc despre ceea ce trebuie făcut, nu despre ceea ce simt.
Poate ai vrea să-ți reconsideri graba, în ceea ce privește moartea lui Tom.
Iar tu, poate ai vrea să-ți reconsideri furia abia mascată contra mea!
Dacă l-ai fi acceptat pe fratele meu, ai fi fost acum pe punctul de a te mărita,
iar Henry nu s-ar fi străduit să revină la doamna Rushworth.
Totul s-ar fi terminat cu flirturi obișnuite
și întâlniri la Sotherton și Everingham.
Situația ar putea fi interpretată ca fiind doar din vina ta.
Surprinzătoarea ta adaptare la posibila moarte a fratelui meu
dă un fior rece inimii mele.
Rece...
Plănuiești veselă petreceri cu banii lui!
Îl pui la respect pe tatăl meu ca pe un câine ce stă lângă masă.
O ataci pe Fanny pentru că-și urmează instinctul infailibil în privința iubirii.
Toate mă conving în mod dureros că persoana după care am tânjit atât
a fost doar o plăsmuire a imaginației mele!
Nu erai dumneata, domnișoară Crawford...
Ești o străină pentru mine.
Nu te cunosc, și îmi pare rău s-o spun, nici nu doresc.
Se mai poate face ceva?
Să așteptăm...
Să așteptăm? Da.
Timpul poate rezolva aproape orice.
Își va reveni.
A supraviețuit după meningită, când avea șase ani.
Obișnuia să se joace de-a "Cavalerul Tom".
"Dă-mi o misiune, tată", spunea.
Îl trimiteam la mama cu un mesaj, legat de ceai, sau...
...să-l anunțe pe Baddeley să pregătească trăsura.
"Nu, tată..."
"Dă-mi o misiune nobilă."
Asta era tot ce-și dorea.
Îmi pare rău, Tom.
Îmi pare atât de rău.
"La momentul potrivit,"
"Tom s-a însănătoșit."
"Henry Crawford a ales să nu se însoare cu Maria."
"Doamna Norris, pe care Sir Thomas începea să o vadă ca pe o piază rea,"
"a plecat și s-a devotat... ...nefericitei sale nepoate."
"Se poate presupune că, prin firile lor, s-au pedepsit una pe cealaltă."
"Presupun că putea să se întâmple și altfel."
"Dar n-a fost să fie altfel."
"Mary Crawford s-a mutat la Westminster."
"Până la urmă, ea și Henry au găsit parteneri care le împărtășeau..."
"...sensibilitățile moderne."
"Și... așa cum poate ai ghicit,"
"exact la momentul când trebuia să se întâmple, nici o clipă mai devreme,"
"Edmund a mărturisit tot adevărul, încântător și... surprinzător."
Fanny, trebuie să-ți mărturisesc ceva.
Te-am iubit toată viața.
Știu, Edmund.
Nu, Fanny...
Așa cum un bărbat iubește o femeie.
Așa cum un erou iubește o eroină.
Așa cum n-am iubit pe nimeni în viața mea.
Eram atât de dornic să fac ceea ce e bine...
...încât am uitat să fac ceea ce e bine.
Dar dacă mă alegi pe mine,
după toate greșelile și orbirea mea,
asta ar fi o fericire ce n-ar putea fi descrisă.
Vai, Edmund.
Se pare că ajung în sfârșit undeva.
Bună!
Julia...
Domnul... Yates?
Ioana d'Arc a trăit în timpul domniei lui Henric... al VI-lea.
Corect? Da, Susy.
Știam asta, da, știam.
"Susan a venit să locuiască la Mansfield Park."
"Tom a devenit din ce în ce mai puternic."
"Iar Sir Thomas și-a abandonat până la urmă afacerile din Antigua."
"A ales să urmărească noi oportunități foarte interesante în..."
"...domeniul tutunului."
"Presupun că putea să se întâmple și altfel."
"Dar n-a fost să fie altfel."
Apropo, am vorbit cu un anume John Ward, la familia Edgerton,
Spunea că ar fi dispus să publice. Poveștile mele?
Pe cheltuiala noastră, desigur, dar te-ai alege cu 10% din profit.
Mă gândeam la un titlu.
"Efuziuni ale imaginației unei foarte tinere fete, într-un stil cu totul nou."
Ce crezi? E... foarte interesant!
Doar interesant? E groaznic!
E un nume groaznic!
Dar tu ești minunat.
Atunci, cred că totul e în regulă!
Traducere: Valerius
Sincronizare și revizuire: muLineZu